Атанас Далчев
Сбогуване с Карлови Вари

chitanka.info

Прощавай, странен град! Напущам те със жал,

без и до днес, уви, да съм те опознал.

Ти се потайваше зад тоз и онзи рът,

изплъзваше ми се от взора всеки път.

Ако покажеше едната своя част,

тогава другата укриваше завчас.

Аз виждах, скитайки по твойте стръмнини,

със всяка крачка как се всичко в теб мени.

Възлизах с къщите, надолу слизах с тях.

Подобно сомнамбул над покриви вървях.

С мен криволичейки насам, натам — без край,

шега си биеше и улицата май:

завършваше пред мен със някой дом голям,

и продължаваше, достигнех ли дотам.

И стълби, стълбички с безбройни стъпъла

ме неизвестно где приканваха: ела!

Но тръгнех ли по тях, на старите места

през чудни дворища попадах, без да ща.

Магия ли бе то? Аз дирех твоя лик,

откривах го и сам го губех всеки миг.

И те напущам днес, прекрасен свиден град,

все тъй загадъчен, познат и непознат.

1972 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.